Completata pentru versiunea The Meaning Of Life (director's cut), Titi Alfabetar
- 'neața! - 'neața!
- 'neața. - 'neața.
- Ce-i nou? - Mai nimic.
- 'neața. - Bună dimineața...
- Frank tocmai întreba ce mai e nou. - Chiar?
Da.
- Hei, privește. Howard mănâncă. - Chiar?
Te pune pe gânduri, nu-i așa?
Vreau să spun, ce-i cu asta?
Mă depășește.
De ce suntem aici, care-i rostul vieții?
Există Dumnezeu, sau există dubii?
În noaptea asta vom afla.
Noaptea asta, este înțelesul vieții.
Care-i rostul acestei păcăleli?
Este timpul oului și al găinii?
Suntem doar gălbenușuri?
Sau poate, suntem una din micile glume, ale Domnului.
Ei bine, ăsta este înțelesul vieții...
Este viața doar un joc, unde noi facem regulile
Sau suntem doar spirale, spiralând...
din ADN autoreplicant?
Ce este viața? Care-i soarta noastră?
Există rai și iad?
Ne reîncarnăm?
Omenirea evoluează, sau e prea târziu?
Ei bine, azi, aici, e înțelesul vieții.
Pentru milioane, viața asta e o vale tristă, cu lacrimi.
Stând împreună, fără nimic de zis
În timp ce oamenii de știință spun, că suntem simple spirale încolăcite...
de ADN autoreplicant.
Așa că, de ce... De ce suntem aici?
Și de ce... De ce ne este frică?
Așa că în seara asta, va fi un pic mai clar...
care este rostul vieții.
Acesta este rostul vieții.
MIRACOLUL NAȘTERII Partea I-a
O mie opt!
Contracțiile d-nei Moores, sunt mai frecvente.
Bun. Du-o în camera de speriat fetuși.
Dumnezeule!
E cam gol pe-aici azi, nu-i așa?
Da.
Da... Mai multe aparate, te rog, soră.
EEG-ul, monitorul BP și AVV.
- Bineînțeles, d-le. - Adu și mașina care face " Ping".
Adu cele mai scumpe aparate, în caz că apare administratorul.
Ăsta e. Adu-l aici.
În spatele meu. Minunat, minunat.
Dumnezeule... E mai bine. E mult, mult mai bine.
Da, așa mai merge.
Tot lipsește ceva.
- Pacienta! - Da.
Unde-i pacienta?
Pacienta!
- Iat-o. - Aduceți-o aici.
- Atenție la aparat. - Îmi pare rău, doctore.
Întindeți-vă!
Sari peste...
- Bună. Nu fiți îngrijorată. - Curând veți fi vindecată.
Dați-ne tot. Nu știi niciodată, ce te poate lovi.
- La revedere. - La revedere.
Injecțiile.
- Pot să pun tubul, în capul copilului? - Numai dacă pot face episiotomia.
Picioarele sus.
- Intrați. - Intrați toți.
- Asta e. Dumnezeule... - Intrați.
Împrăștiați-vă pe aici.
- Dumneata cine ești? - Sunt soțul.
Îmi pare rău. Doar cei implicați, au voie aici.
- Ce-am de făcut? - Da?
- Ce am de făcut? - Nimic, dragă. N-ai calificare.
Lasă-ne pe noi.
Asta pentru ce-i?
Asta-i mașina de făcut "Ping!".
Vezi? Asta înseamnă, că plodul încă trăiește.
Și e cea mai scumpă mașină, din tot spitalul.
Da, a costat peste trei sferturi de milion, de lire.
Vezi că ești norocoasă?
Administratorul e aici, doctore.
Pornește absolut totul.
Bună dimineața, domnilor.
- Bună dimineața. - Bună dimineața, domnilor.
Bună dimineața, d-le Pycroft.
Foarte impresionant.
- Și ce avem aici, azi? - O naștere.
Ce e chestia asta?
E atunci când scoți un nou născut, din păsărica unei doamne.
Minunate lucruri se mai fac, în zilele noastre.
Văd că aveți o mașină, care face "Ping!".
E favorita mea.
Am închiriat-o de la firmă, unde am vândut-o.
Astfel ne situăm, sub bugetul lunar de cheltuieli.
Mulțumesc... Ne străduim să facem, cum e mai bine. Ei bine, continuați.
- Vulvă se dilată, doctore. - Da, iată capul.
Da, 4 cm... 5... 6 cm.
- Lumină! - Amplifică mașina de făcut "ping".
- Măștile. - Aspirație!
Și avem un "full" complet.
Uite că vine.
Și... l-am speriat.
Mulțumesc.
Și prosoapele aspre!
Arată-l mamei.
- Ajunge. - Bine. Sedați-o.
Etichetați copilul.
Măsurați-l, luați-i grupa de sânge și izolați-l.
Bine... Spectacolul s-a terminat.
E băiat sau fată?
Cred că e prea devreme, ca să impunem lucrul ăsta, nu crezi?
Un sfat.
S-ar putea să suferi un timp, de un irațional sentiment de depresie...
ISD, cum îi spun doctorii.
Deci, sunt o grămadă de pilule de fericire...
și poți afla despre naștere, când ajungi acasă.
E disponibil în Betamax, VHS sau Super 8.
MIRACOLUL NAȘTERII Partea a II-a LUMEA A III-a
La naiba!
- Ia-l, te rog, Deidre. - Bine, mamă.
- Acum, a cui e pauza de ceai? - A mea!
Haide. Afară.
Acum, Vincent, Tessa, Valerie, Janine, Martha, Andrew, Thomas...
Walter, Pat, Linda, Michael, Evadne, Alice, Dominique și Sasha...
e timpul de culcare.
Fără ceartă, te rog.
Laura, Alfred, Nigel, Annie, Simon și...
Așteaptă. Am ceva de spus, întregii familii.
Repede. Mergi și adu-i și pe ceilalți, Gordon.
Morile s-au închis. Nu mai avem de lucru.
Suntem destituiți.
Haideți, dragii mei.
Nu avem altă opțiune, decât să ne vindem, pentru experimente științifice.
Nu, nu... Așa e viața, dragii mei.
Dați vina pe Biserica Catolică, că nu mă lasă să port, chestia aia de cauciuc.
Au făcut niște lucruri minunate, în timpul lor liber.
Dacă ar fi păstrat puterea, maiestatea și chiar misterul Bisericii Romei...
și sanctitatea sacramentală, indivizibilă unicitate a Treimii...
Dacă m-ar fi lăsat să-mi pun, acele capișoane de cauciuc, pe cocoșel,
n-am fi în mizeria, în care suntem acum.
Putem scăpa, de obtuzitatea asta?
Nu și dacă rămânem membri ai religiei, cu cea mai rapidă natalitate din lume.
Are dreptate.
Vezi tu, noi credem...
Lasă-mă să reformulez.
Sunt evrei pe lume...
Sunt și budiști...
Sunt hinduși și mormoni și apoi...
sunt cei care-l urmează, pe Mohamed.
Dar... n-am fost niciodată, unul din ei.
Sunt romano-catolic...
Și sunt așa, de când m-am născut.
Și lucrul care se spune despre catolici...
Este că te iau de mic.
Nu trebuie să ai 2 metri...
Și nici prea mult creier...
Nici chiar să ai haine pe tine.
Ești catolic, de când ai tăi și-o trag...
Căci...
Orice spermă, este sacră...
Orice spermă, este serioasă.
Dacă sperma e risipită...
Dumnezeu se cam supără.
Orice spermă, e sacră...
Orice spermă, e tare...
Dacă sperma e risipită...
Dumnezeu se cam supără.
Lăsând păgânii să și-o irosească...
În țărâna prăfoasă
Dumnezeu îi va face să plătească...
Pentru fiecare strop irosit...
Se caută orice spermă...
Orice spermă este bună...
Orice spermă, se caută...
Prin împrejurimi.
Hindușii, taoiștii sau mormonii...
Și-o împrăștie peste tot.
Dar, Dumnezeu îi iubește pe cei care...
Își tratează spermă, cu multă atenție.
Orice spermă, e sacră...
Orice spermă, e mare...
Dacă sperma e irosită...
Dumnezeu se cam supără.
Orice spermă, e sacră...
Orice spermă, e bună...
Orice spermă, e binevenită...
În împrejurimi.
Orice spermă, e folositoare...
Orice spermă, e bună...
Dumnezeu o dorește, pe-a cui o fi.
- A mea... - Și a mea...
Și a mea.
Lasă-i pe păgâni să și-o irosească.
Dumnezeu îi va pedepsi...
Pentru orice spermă irosită.
Orice spermă, e sacră...
Orice spermă, e bună...
Orice spermă, e acceptată...
Prin împrejurimi.
Orice spermă, e sacră...
Orice spermă, e mare...
Așa că, vedeți voi micuților, asta e problema mea.
Nu pot să vă mai țin aici, pe toți.
Mai tare!
Nu vă mai pot ține, pe toți!
Dumnezeu ne-a binecuvântat așa mult, că nu vă mai pot hrăni pe toți.
N-ai putut să-ți tai boașele?
Nu-i așa de simplu Nigel! Dumnezeu vede tot.
Ar vedea o asemenea șmecherie. Ceea ce ne facem nouă, îi facem Lui.
Ai fi putut să ți le pierzi, într-un accident.
Nu copii, știu că vreți să ajutați, dar credeți-mă, nu merge așa.
M-am gândit mult de tot...
și am decis că veți merge la experimente medicale, mai toți.
Uită-te la ei. Ai naibii catolici.
Umplu lumea cu oameni, dar nu-și pot permite, să-i hrănească.
Ce suntem noi, dragă?
Protestanți și suntem mândri de asta.
De ce au atât de mulți copii?
De câte ori și-o trag, mai fac un copil.
- Dar la fel e și la noi, Harry. - Ce vrei să spui?
Adică avem doi copii și ne-am tras-o de două ori.
Nu se pune așa problema. Am fi putut să ne-o tragem, de câte ori am fi vrut.
Chiar așa?
Da. Mai mult încă, pentru că noi nu credem...
în toată vorbăria popilor, putem să ne luăm, măsuri de precauție.
Adică, să închidem ușa?
Nu. Pentru că suntem membri, ai Bisericii Protestante Reformate...
care s-a opus cu succes, puterii papale...
în secolul 16, putem îmbrăca "fâșuri de cauciuc",
pentru ca să nu se întâmple, toate astea.
Ce vrei să spui?
Aș putea, dacă aș dori, să am contact sexual cu tine.
Oh, da, Harry!
Și punând un capișon de cauciuc, peste micuțul meu...
aș putea să mă asigur, că nu vei rămâne impregnată.
Asta-i totul, despre protestanți. D'asta-mi place biserica asta.
D'ăsta e biserica oricui, care respectă individul
Ca și dreptul individual, de a decide fiecare pentru sine.
Când Martin Luther, și-a început protestul la ușa bisericii, în 1517...
s-ar putea să nu fi realizat, întreaga semnificație a ceea ce a făcut...
dar... 400 de ani mai târziu, grație lui...
pot îmbrăca orice doresc, pe micuțul meu.
Și protestantismul nu se oprește, doar la un simplu prezervativ.
Oh, nu. Pot să-mi pun și chestii parfumate, dacă vreau.
Ce?
Gâdilitoare franțuzești, mambo d'alea negre, piei de crocodil.
Chestii făcute, nu doar pentru protecție...
dar și pentru a mări, stimularea orgasmului.
Ai cumva, unul?
Dacă am? Nu, dar mă pot duce, când vreau să mă duc...
și să intru la Harry's și cu capul sus, să spun cu voce tare:
Harry, vreau să cumpăr un prezervativ.
De fapt, azi cred că am să-mi iau,
un gâdilător franțuzesc, pentru că sunt protestant.
Și-atunci, de ce n-o faci?
Dar ei nu pot.
Pentru că biserica lor, nu a făcut niciodată trecerea, de la Evul Mediu...
și dominația episcopilor străini.
Dar, în ciuda încercărilor protestanților, de a promova ideea sexului pentru plăcere...
copii se înmulțesc peste tot.
Aventurile lui Martin Luther.
O captivantă si controversată analiză...
a celebrului reformat protestant care a reconsiderat...
rolul individului în religia Creștină...
a zguduit din temelii o Germanie post-feudală...
la începutul secolului al 16-lea.
Germania, la începutul secolului al 16-lea
Era o zi ca oricare alta în liniștitul oraș Wittenberg.
Mamie Meyer pregătea grăsime pentru masa de seară...
când Reforma a invadat cu toată puterea.
Mamie! Martin Luther a evadat!
Vai, Martin Luther.
Ai luat seul, Hymie?
Ooo, da! Seul, am uitat.
Seul? L-ai uitat?
Untura, uleiul de pește, untul, osânza, grăsimea de taur...
mi-am adus aminte de toate, dar seul, vai de mine.
Dar ce ai acolo? Țesut adipos?
- Fii atentă. Uite-l că vine. -Fetelor, Tatăl vostru a uitat seul!
- Bună, Martin. - Unde este buda?
- Nu avem. - Nu aveți budă? Și atunci unde faceți?
- Mâncăm grăsime. - Si dupa ea nu vă duceți la budă?
- Așa se spune in teorie. - Da, dar e adevarat?
- Păi, noi nu avem budă. - Da, dar trebuie sș mergi.
Știi cum sunt teoriile. Câteva zile sunt mai bune...
poate una, două, trei zile.
Și tocmai cand ti se pare că e nevoie de o budă...
ai nevoie de altă dusumea in bucătărie.
Să fii tu așa de norocos.
Ai nevoie de ceva facut curat inăuntru?
Nu astăzi. Totul e bine.
Arată-mi atunci setul tău de tacâmuri?
am femeia si copiii înăuntru.
Nu are importanță. O să mă uit la câteva linguri.
Am două fete acolo, Martin. Știi ce vreau sa spun?
Haide, nu o mă uit la fetele tale.
Nici nu o să mă gândesc la ele. Uite.
Le-am scos din minte... brațele lor, gâtul lor...
piciorele lor subtiri și țâțele O să le scot din minte.
Și vrei să te uiti doar la linguri?
Toată viața mea. Asta e tot ce mă interesează.
- Știu, o sa-mi pară rau după asta. - Nu, ascultă.
Tacâmurile sunt tot ce mă interesează.
Fetele cu sâni rotuzi nu mă mai interesează.
Ce fac? Știu ce o să se întâmple.
O sa ma furișez in spatele tău.
Mamie, ghici cine a venit să ne vadă?
Hymie, ți-ai ieșit din minști? Doar știi ce vârstă au fetele tale.
Vrea doar să se uite la linguri.
De ce l-ai adus în casă?
Nu se mai gândește la fete acum.
Doamnă Meyer, în privința grijii pentru fete...
Nu mă mai interesează.
- Nu te mai interesează? - Deloc.
- La ce linguri vrei să te uiți? - La cele pentru supă.
Sunt linguri bune.
- Le aveți aranjate? - Nu, dar pot să le aranjez pentru dumneavoastră.
Nu vă deranjați prea mult, Mrs. Meyer.
Nu e nici un deranj. Vreau să vedeți lingurile...
ca și cum m-aș uita eu la ele.
Sunteți prea amabilă, Mrs. Meyer.
Puteți să le lăsați pe fete să mi le arate.
Hymie, scoate-l afară!
Mamie, a spus numai ca Audrey și Myrtle să-i arate lingurile.
Tu crei că eu conduc un bordel aici?
Mrs. Meyer,cum puteți să vă gândiți la așa ceva?
Ascultă-mă, Martin Luther. Știu ce vrei să faci cu fetele mele.
Arătați-mi lingurile.
Vrei să iși ridice fustele...
și apoi să se aplece deasupra unui scaun cu picioarele desfăcute!
- Mamie, nu te înflăcăra. - Eu ma înflăcărez?
- El este cel care se inflăcărează! - Gândurile mele sunt numai la linguri.
Dar nu poți să nu te gândești la acele fetițe de pe scaun.
- Trebuie să mă duc la baie. - Sunt o femeie măritată!
Arată-i doar lingurile.
Și nu vrei să pui nimic peste mine?
Mrs. Meyer, mi-ați citit gândurile.
Da, un alt convertit pentru Protestanți.
Dar în ciuda eforturilor lui Luther de a promova ideea sexului de plăcere...
copiii se inmulțesc peste tot.
Partea a II-a CREȘTEREA ȘI EDUCAȚIA
Și a pătat de două ori cămilele, înainte de ora trei...
Și astfel, Midianiții au mers drept la Ram Gilead...
În Kadesh Bilgemeth...
de Shor Ethra Regalion,
la casa lui Gash-Bil-Bethuel-Bazda,
cel care i-a cumpărat farfuria cu unt, lui Balshazar...
și treptele cortului, la casa lui Rashomon.
Și acolo, ei au ucis caprele
și au pus bucățile, în vase mici...
Aici se termină lecția.
Să ne rugăm, Domnului.
Oh, Doamne...
Ești așa de mare...
Ești absolut imens...
Doamne, suntem cu adevărat impresionați aici jos, pe cuvântul meu...
Doamne, suntem cu adevărat impresionați aici jos, pe cuvântul nostru...
Iartă-ne Doamne, pentru aceste cumplite lingușiri...
Dar tu ești așa puternic și de ce nu, ești super...
Fantastic.
- Amin. - Amin.
Acum, doi băieți au fost găsiți...
umplând cu ulei, cormoranul școlii.
Unii ar putea crede, că acel cormoran, nu joacă un rol important...
în viața școlii, dar v-aș aduce aminte...
că ne-a fost prezentat, de către corporația orașului Sudbury...
pentru a comemora Ziua Imperiului, când încercam să ne aducem aminte...
numele celor din zona Sudbury...
care și-au dat viața atât de galant...
pentru păstrarea Chinei Britanice.
Așa că, de acum înainte, cormoranul este de neatins.
Doamne, nu-ți pune turma pe grătar
Și nici pe toaster sau pe grill
Și nici nu ne fierbe înăbușit,
Nu ne pune pe jăratec sau la fiert
Și nu ne pune pe frigare.
Doamne, nu face omletă din noi
Și nu ne tăvăli prin grăsime încinsă,
Nu ne prăji
Și nu ne fierbe în oală
Și nu-i bate cu telul, pe-ai tăi credincioși,
În ceaun...
Vine!
Bine... Liniștiți-vă, liniștiți-vă.
Înainte de a începe lecția, aceia dintre voi...
care au meci după-amiază, să-și mute hainele jos...
pe cuierul de jos, după masa de prânz...
înainte de a vă face temele, dacă nu vreți să fiți tunși...
doar dacă nu aveți un frate, ieșind afară în weekend, ca invitat al altui băiat...
atunci dați-i informația asta, înainte de prânz și după ce v-ați tuns...
asigurați-vă că el vă mută hainele, pe cuierul de jos.
- Domnule? - Da, Wylmer?
Frații mei ies cu Dibble, în weekend...
dar eu nu am părul tuns, așa că trebuie să mut...
Aș fi dorit, să fi atent Wylmer... E foarte simplu.
Dacă nu-ți tunzi părul, nu trebuie să muți hainele fraților tăi.
Iei doar lecțiile, după prânz, după ce-ai făcut ceva lecții...
când ți-ai scris scrisoarea pentru acasă, înainte de culcare...
mută-ți hainele, pe cuierul de jos...
și raportează domnului Viney, că te-ai achitat de treabă.
Acum, sex.
Sex, sex, sex. Unde rămăsesem?
Da... Am ajuns, la intrarea penisului în vagin?
Nu, domnule...
Da, am făcut preludiul?
Da, domnule...
Fiindcă știm cu toții despre preludiu, fără îndoială îmi puteți spune...
care este scopul preludiului.
Biggs.
Nu știu, scuze, domnule.
Carter?
Cumva, pentru dat hainele jos, domnule?
Și după asta?
Se pun pe cuierul de jos, domnule.
Scopul preludiului, este de a lubrifia vaginul...
pentru că penisul, să penetreze mai ușor.
Putem deschide fereastra, domnule?
Da, Harris. Te rog.
Și bineînțeles, să permită penisului, să crească și să se întărească.
Acum, am făcut secrețiile vaginale, săptămâna trecută?
Atenție, Wadsworth! Știu că e vineri.
Te uiți la fotbal?
Băieți, atenție la mine. Vă avertizez...
S-ar putea să vă dau extemporal, la subiectul ăsta.
- Oh, domnule! - Domnule!
Așa că, atenție.
Acum, am făcut sau nu, secrețiile vaginale?
Da, domnule...
Spune două căi pentru a le produce, Watson.
Frecând clitorisul, domnule?
Ce-i greșit cu un sărut, băiete?
De ce să nu începi, cu un sărut drăguț?
Nu-i cazul să te înfigi direct la clitoris, ca taurul în poartă.
Dă-i un sărut, băiete.
- Sugând sfârcurile, domnule? - Foarte bine, Wymer.
- Mângâind coapsă, domnule? - Da, da. Cred că merge.
- Mușcând gâtul. - Da, bine.
Ronțăind lobul urechii, frământând sânii și așa mai departe.
Deci avem toate aceste responsabilități, înainte de a...
ne năpusti la clitoris, Watson.
Da, domnule. Îmi pare rău.
Acum, se pot întâmpla, toate aceste forme de stimulare.
Bineînțeles, cu limba vă poate veni, cea mai bună idee...
despre cum se declasează, aceste secreții.
Helen?
Urmează, penetrarea și coitul, adică, actul sexual propriuzis,
până, inclusiv, la orgasm.
Bună, dragă.
Nu sta așezat, când soția mea intră în cameră, Carter.
Îmi pare rău, domnule.
Humphrey, sper că nu te superi că am anunțat familia Garfield,
că luăm cina cu ei, deseară.
- Da, bine, dacă așa trebuie. - Am spus că vom fi la 8:00.
Asta îmi dă un motiv, s-o șterg de la ședința de personal.
Știu că nu-ți plac, dar n-am mai găsit nici o scuză.
Doar că, am simțit...
Wymer!
Asta e, în folosul tău. Vrei să te trezești?
N-am de gând, să mai trec, din nou, prin asta.
Să luăm ca și făcut preludiul, dacă nu te superi, dragă.
Nu, bineînțeles că nu.
Deci, bărbatul începe prin a încăleca, drăguță lui nevastă,
în modul standard.
Penisul este acum, după cum se vede, mai mult sau mai puțin, erect.
Așa. Acum e mai bine.
Acum, Carter.
- Da, domnule. - Ce este?
- E o ocarină, domnule. - Dă-o încoace.
Bărbatul începe să facă mișcări înainte și înapoi, din regiunea pelvisului,
mișcând penisul în sus și în jos, înăuntrul vaginului.
Pune-o acolo. Pune-o pe masă.
În timp ce soția mărește stimularea clitoridiană,
cu ajutorul penisului, împingând înainte.
Mulțumesc, dragă.
Acum, excitarea sexuală crescând...
Ce-i așa nostim, Biggs?
Nimic, domnule.
Te rog, împărtășește cu noi toți, mica ta glumă.
Evident, e ceva nemaipomenit de vesel.
Nu, pe cuvânt, domnule.
Ei bine, dacă-i așa de vesel, cred că ar fi bine să fi selectat,
să joci în echipa băieților, în meciul împotriva maeștrilor, deseară.
Oh, nu, domnule!
Bine jucat, bine jucat.
La naiba... Sturridge și Walters, voi țineți pe flancul stâng.
Hordern, Spadger și cu mine, mergem să luăm tunul.
Oprește. Nu vei reuși niciodată. Mergem și noi.
Faceți cum vi s-a spus.
Bine, Șefu'. Oh, domnule?
Dacă nu ne mai vedem, domnule,
vreau să vă spun, că a fost un privilegiu, să lupt alături de dvs.
Da, bine... Nu prea e timpul, pentru a ține discursuri de rămas bun.
Știm cu toții asta, domnule. Dar s-ar putea, să nu ne mai întâlnim, așa că...
Bine, Blackitt. Mulțumesc mult.
Nu, un moment domnule.
Eu și cu băieții, am dat un tur prin împrejurimi.
Și v-am cumpărat ceva. V-am luat asta.
Nu știu, ce să mai spun.
Vă mulțumesc. Vă mulțumesc, tuturor.
Dar cred, că mai bine ne-am adăposti...
Și mai avem ceva, domnule.
Îmi pare rău. E tot un ceas, numai că n-am știut.
Walters a crezut, că ia un cadou...
iar Spadger și cu mine, vă cumpărasem deja unul.
Ei bine, e frumos. Amândouă sunt frumoase.
- Mai bine, ne-am adăposti. - Mai bine, ați amâna asta.
Caporalul Sturridge, v-a luat asta.
Nu știa nimic despre ceilalți. E elvețian.
Da, e deosebit, Sturridge. Bun băiat.
Și mai e o scrisoare, domnule, de la noi toți. Îmi pare rău pentru sânge, domnule.
Vă mulțumesc, tuturor.
Pluton. Onorul pentru căpitanul Biggs.
O să fie bine.
Mai e doar un lucru, domnule. Spadger dă-i cecul.
Asta e deja, prea mult.
Nu cred că-l găsesc, domnule. Trebuie să fie, în tranșeea 4.
Pentru Dumnezeu... Uită de el, omule.
N-ar fi trebuit să spuneți asta, domnule.
I-ați rănit sentimentele.
Nu te gândi la mine, Spadge. Galonații sunt mereu la fel.
Un minut, îți mulțumesc și fac frumos, în următorul, ți-o trag în fund.
- Acum să-i dăm tortul. - Dar nu vreau nici un tort.
Blackitt l-a făcut special pentru tine, bastardule.
Și-a pus deoparte, rațiile pe 6 săptămâni, domnule.
Nu vreau să fiu nerecunoscător. O să fie bine.
Blackie!
Uitați-vă la el. A muncit la tortul ăsta, așa cum n-am mai văzut, pe nimeni.
În unele nopți era așa de frig, că abia ne mai puteam mișca,
dar Blackie tăia lămâia, amestecă zahărul cu migdalele.
Adică, încearcă să topești untul, la 15 grade sub zero!
A pus dragoste în tort. Dragostea omului ăsta și grijă tuturor...
Oh, Dumnezeule! Tu, bastardule.
Bine, vom mânca tortul.
Ai dreptate E prea bun, să nu-l mâncăm.
- Adu farfuriile și furculițele, Walters. - Da, domnule. Câte?
Șase.
Mai bine cinci.
- Și fața de masă? - Da și fața de masă.
Nu, nu... Iau eu față de masă.
Tu adu masa, Horden.
- Și lampa cea mică? - Da.
Și dacă tot ești acolo, adu un șervet.
Aduc două, în caz că se rupe.
Bine.
Dar desigur, războiul nu e tot o distracție..
Corect, oprește aici.
E bine să se râdă de militari, doar când cineva consideră...
că sensul vieții, este o luptă între diverse puncte de vedere, ale vieții.
Și fără abilitatea de a apăra, punctul de vedere al cuiva...
împotriva altuia, ideologiile mai agresive,
apoi dreptatea și moderația, pur și simplu, vor dispare.
De aceea, vom avea întotdeauna nevoie, de armată.
Dumnezeu să mă trăznească, dacă e altcumva.
Nu sta acolo rânjind,
ca și cum n-ați mai văzut, mâna lui Dumnezeu!
Acum, azi vom face marșuri, în susul și în josul curții.
Asta dacă nu cumva, vreunul din voi, are ceva mai bun de făcut.
Ei bine?
N-are nimeni nimic mai bun de făcut,
decât mărșăluitul prin curte?
Da! Atkinson.
Cam ce-ai vrea tu să faci, Atkinson?
Să fiu sincer, sergent, m-aș duce acasă, la nevastă și copii.
Știi ceva?
Da, sergent.
Bine. Șterge-o.
Acum.
E cineva mulțumit, cu micul meu plan...
de a mărșălui puțin?
- Sergent? - Da.
- Mi-am luat o carte și aș vrea s-o citesc. - Bine, du-te și citește. Acum!
Ceilalți, sunteți mulțumiți să...
vă alăturați, marșului în jurul curții?
Sergent?
Da, Wycliff... Ce este?
Păi... Eu învăț să cânt la pian.
Să cânți la pian?
Da, sergent.
Și presupun, că vrei să exersezi.
Să mărșăluiești în sus și-n jos, nu e suficient, pentru tine?
Bine. Hai, du-te!
Acum... Cum rămâne cu voi, restu'...
Mai degrabă v-ați duce la film, așa-i?
Bine! Sunteți liberi!
A naibii armată! Se duce de râpă.
Bine! Sergent major, mărșăluiește în sus și-n jos.
Democrația și umanitarismul, sunt emblemele armatei britanice.
Prostii!
Și-au pus amprentă, în cele mai îndepărtate colțuri, ale imperiului.
Și merită să ne amintim că fără război...
ar fi puțină sau deloc devoltare...
a pachetelor mici, preambalate de brânză...
nu ar fi salturi uriașe inainte in construcții...
n-ar fi locuri de vacanță, cămăși ce nu se șifonează...
Toate aceste lucruri, și altele de acest gen...
sunt produse colaterale a războiului.
Dar, în marea bătălie pentru aceste produse colaterale a războiului...
poate nici o armată nu a arătat mai mult curaj, valoare...
și tenacitate decât armata Britanică...
ce a fost cu altruism în cele patru colțuri ale globului...
pentru a apăra o civilizație și un imperiu...
un stil de viață ce era cu adevărat...
cea mai mare realizare...
a geniului poporului britanic.
Dar nu contează, unde sau când, există lupte de dus...
întotdeauna a fost prezentă, calmă conducere a castei ofițerilor,
care a făcut armata engleză, ceea ce este.
Scuză-mă...
- Bună dimineața, Ainsworth. - Bună dimineața, Pakenham. Ai dormit bine?
Nu prea rău. M-au pișcat peste tot, totuși.
Trebuie să fie o gaură, în plasa antițânțar.
Da, ale naibii lighioane, nu-i așa?
- Scuzați-mă, domnule. - Da, Chadwick?
Mă tem că Perkins, a fost pișcat tare de tot, peste noapte.
La fel și noi.
Da, dar nu cred că doctorul, vrea să-l vadă.
- Atunci, du-te adu-l tu. - Că bine spuneți.
Cred că ar fi bine, să vin și eu. Vii, Pakenham?
Da, cred că da.
Haide, băiete!
- Bună dimineața, Perkins. - Bună dimineața, domnule.
Care-i problema?
Pișcat. Peste noapte.
- S-a dus tot piciorul? - Da.
- Cum te simți? - Doare puțin.
Păi, cam așa ar trebui, nu-i așa?
E o pișcătură grozavă acolo, nu?
- Da, o adevărată frumusețe, nu? - Știi cumva cum s-a întâmplat?
În nici un fel. E un mister pentru mine.
Abia m-am trezit și văd că am o șosetă în plus.
A fost o gaură, a dracu' de mare, în pânză. Am trimis după doctor.
Nu prea mai are, ce salva.
Mai bine în siguranță, decât să-ți pară rău.
Da. Dumnezeule, uitați-vă la asta.
Pe Jupiter, e enormă!
Nu cred să se mai întoarcă, ce zici?
Ca să continue, vrei să spui?
- Ai dreptate. Ar trebui s-o lipim... - Întradevăr.
Salut, doctore.
Bună dimineața. Am venit cât de repede am putut. Despre ce e vorba?
În timpul nopții, bătrânul Perkins a cam fost pișcat, sau cam așa ceva.
Da, ai mai fost la război?
Da.
Vreo durere de cap? Măruntaiele sunt întregi?
Ia să ne uităm la piciorul ăsta, al tău.
Da, da...
Da' nu e nimic, de care să te temi.
Bine.
Avem o grămadă așa. Probabil un virus. Să stai la cald, odihnă multă...
și dacă joci fotbal, sau așa ceva, încearcă să folosești mai mult, celălalt picior.
Bine.
La fel de bine, ca și o ploaie sănătoasă.
- Mulțumesc pentru asigurare. - Pentru puțin. D'ăsta sunt aici.
Alte probleme? Te mai pot ajuta cu ceva?
Nu, sunt bine.
Ei bine, asta e.
Deci, o să crească la loc, nu-i așa?
Cred că ar trebui să fiu mai clar, în legătură cu acest lucru.
Nu e un virus, din păcate.
Vezi tu... Un virus, e ceea ce noi doctorii numim, o chestie foarte mică.
Așa de mică, încât ar fi imposibil, să termine un picior întreg.
Ceea ce căutăm noi și asta e doar o simplă supoziție...
ca să fiu clar, e o formă de viață multicelulară...
cu dungi, imensă, cu dinți ca săbiile, de circa 3 m lungime...
și din genul Felis Horribilis.
Ceea ce noi doctorii numim, de fapt, un tigru.
Un tigru?
Un tigru în Africa?
Un tigru în Africa?!
A scăpat probabil, de la Zoo. Nu mi se pare foarte probabil.
Domnule!...
Atacul s-a terminat, domnule. Zulușii se retrag.
Dumnezeule...
Destul de mulți răniți. Compania C, a fost distrusă complet.
- 30 de oameni distruși, în compania F. - Văd.
Aș putea spune, cam 150 de oameni cu totul, domnule.
La naiba.
Nu am toate cifrele, dar sunt o grămadă de răniți grav...
Da, m-am gândit și eu, sergent. Avem o mică problemă aici.
Unul dintre ofițeri, și-a pierdut un picior.
- Oh, nu! - Ba mă tem, că da. Probabil un tigru.
În Africa?
Doctorul zicea, c-ar putea să i-l pună la loc, dacă-l găsim imediat.
- Bine, domnule... Voi organiza o partidă. - Nu prea e timpul pentru asta, sergent.
- O partidă de căutare. - Da, e o idee mult mai bună.
Îmi pare rău, pentru mizerie.
Vom încerca să curățăm, până vă întoarceți.
- Le-am arătat noi lor, nu-i așa domnule? - Da.
- Organizăm o partidă de căutare. - Lasă aia.
Tot omorul ăsta... Sângele e super grozav, nu-i așa domnule?
Da, da... Foarte bine.
- Bună dimineața, domnule. - Urâtă rană mai ai acolo, amice.
Mulțumesc mult, domnule.
Haide, soldat. Mergem la o partidă de căutare.
E mai bine ca statul acasă, nu-i așa?
Acasă dacă omori pe careva, te băga la pârnaie.
Aici îți dau o pușcă, și-ți arată cum s-o faci.
Vreau să spun, am ucis 15 din ticăloșii ăia. Acasă m-ar fi spânzurat pentru asta.
Aici îmi mai dau, și-o medalie.
Îmi pare rău, domnule.
Mulțumesc.
Priviți!
Dumnezeule, e imens!
Nu trageți! Nu trageți! Nu suntem un tigru.
Suntem doar...
De ce sunteți îmbrăcați, ca un tigru?
Oh, de ce, de ce, de ce? Nu e minunat azi?
Răspunde la întrebare.
- Suntem așa... - Ei bine, suntem așa pentru că...
Nu, nu d'ăia.
Voiam să ne amuzăm. Aveam chef, de-o petrecere.
Atâta doar. Nimic mai mult.
De fapt suntem în misiune, pentru serviciile secrete britanice.
- Este un șef Ashanti proțarist... - Nu, nu, nu.
- Nu. Făceam asta ca să ne amuzăm.
Asta e. Dă-i încolo de ruși.
Facem o reclamă, pentru marca de cafea Tigrul.
Cafeaua "Tigrul" bine tratată, e mai bună ca o hrană adevărată!
- Acum, vedeți voi... - Bine, bine...
Ne-am deghizat în tigru, pentru că avem o mătușă, care-a făcut-o și ea în 1839.
- Știi, e a 50-a aniversare. - Nu. Am făcut-o ca urmare a unui pariu.
Dumnezeu ne-a spus să o facem.
Ca să spun drept, suntem nebuni cu certificat.
Am tulit-o de la Institutul Psihiatric Bengali
și am scăpat îmbrăcându-ne așa.
- Nu contează. - Ce?
Nu contează, de ce ne-am îmbrăcat în tigru.
Ei au piciorul meu?
Bine gândit. Ei bine, îl aveți?
- De fapt... - Da?
Ne gândeam să ne antrenăm, ca taxidermiști.
Doream să vedem, din punctul de vedere al animalului.
Liniște! Acum vreau să știu, dacă aveți piciorul omului ăsta.
Un picior de lemn? Nu, Nu un picior normal.
A adormit mai adânc și cineva sau ceva, a venit și i l-a luat.
Fără să-l trezească?
- Da. - Nu te cred.
Am găsit pielea asta de tigru, în talcioc la Cairo.
Proprietarul voia s-o ducă, la Dar Es Salaam.
Liniște! Să aud... Aveți sau nu, piciorul omului?
- Da. - Nu.
- De ce ai spus "da"? - N-am spus.
Nu vorbeam cu tine.
Bine. Căuta-ți prin tufiș.
Hai... Arătăm cumva ca niște tipi, care n-au ce face noaptea,
intră în cortul cuiva, îl anesteziază, îl împachetează,
îi amputează piciorul și apoi fug cu el?
Căutați în tufiș.